esineistö
Finnish
Etymology
esine (“artefact”) + -stö (“suffix forming collective nouns”)
Noun
esineistö
- The artefacts of a certain place or area collectively; often used in historical or anthropological context.
- Kampakeraamisen kulttuurin esineistöä on löydetty laajalta alueelta Pohjois-Euroopasta.
- Artefacts of the comb-ceramic culture have been found on a wide area in northern Europe.
- Kampakeraamisen kulttuurin esineistöä on löydetty laajalta alueelta Pohjois-Euroopasta.
Declension
Inflection of esineistö (Kotus type 1/valo, no gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | esineistö | esineistöt | |
genitive | esineistön | esineistöjen | |
partitive | esineistöä | esineistöjä | |
illative | esineistöön | esineistöihin | |
singular | plural | ||
nominative | esineistö | esineistöt | |
accusative | nom. | esineistö | esineistöt |
gen. | esineistön | ||
genitive | esineistön | esineistöjen | |
partitive | esineistöä | esineistöjä | |
inessive | esineistössä | esineistöissä | |
elative | esineistöstä | esineistöistä | |
illative | esineistöön | esineistöihin | |
adessive | esineistöllä | esineistöillä | |
ablative | esineistöltä | esineistöiltä | |
allative | esineistölle | esineistöille | |
essive | esineistönä | esineistöinä | |
translative | esineistöksi | esineistöiksi | |
abessive | esineistöttä | esineistöittä | |
instructive | — | esineistöin | |
comitative | See the possessive forms below. |