forhøye
Norwegian Bokmål
Etymology
From for- + høy, after Low German vorhogen
Verb
forhøye (imperative forhøy, present tense forhøyer, passive forhøyes, simple past forhøya or forhøyet or forhøyde, past participle forhøya or forhøyet or forhøyd, present participle forhøyende)
See also
- forhøgje (Nynorsk)
References
- “forhøye” in The Bokmål Dictionary.