kielenkääntäjä
Finnish
Etymology
kielen (“of a tongue”) + kääntäjä (“translator”)
Noun
kielenkääntäjä
Declension
Inflection of kielenkääntäjä (Kotus type 10/koira, no gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | kielenkääntäjä | kielenkääntäjät | |
genitive | kielenkääntäjän | kielenkääntäjien | |
partitive | kielenkääntäjää | kielenkääntäjiä | |
illative | kielenkääntäjään | kielenkääntäjiin | |
singular | plural | ||
nominative | kielenkääntäjä | kielenkääntäjät | |
accusative | nom. | kielenkääntäjä | kielenkääntäjät |
gen. | kielenkääntäjän | ||
genitive | kielenkääntäjän | kielenkääntäjien kielenkääntäjäin rare | |
partitive | kielenkääntäjää | kielenkääntäjiä | |
inessive | kielenkääntäjässä | kielenkääntäjissä | |
elative | kielenkääntäjästä | kielenkääntäjistä | |
illative | kielenkääntäjään | kielenkääntäjiin | |
adessive | kielenkääntäjällä | kielenkääntäjillä | |
ablative | kielenkääntäjältä | kielenkääntäjiltä | |
allative | kielenkääntäjälle | kielenkääntäjille | |
essive | kielenkääntäjänä | kielenkääntäjinä | |
translative | kielenkääntäjäksi | kielenkääntäjiksi | |
abessive | kielenkääntäjättä | kielenkääntäjittä | |
instructive | — | kielenkääntäjin | |
comitative | See the possessive forms below. |