komma ihåg
Swedish
Verb
komma ihåg (present kommer ihåg, preterite kom ihåg, supine kommit ihåg, imperative kom ihåg)
Conjugation
Conjugation of komma (strong)
Active | Passive | |||
---|---|---|---|---|
Infinitive | komma ihåg | — | ||
Supine | kommit ihåg | — | ||
Imperative | kom ihåg | — | ||
Imper. plural1 | kommen ihåg | — | ||
Present | Past | Present | Past | |
Indicative | kommer ihåg | kom ihåg | — | — |
Ind. plural1 | komma ihåg | kommo ihåg | — | — |
Subjunctive2 | komme ihåg | komme ihåg | — | — |
Participles | ||||
Present participle | ihågkommande | |||
Past participle | ihågkommen | |||
1 Archaic. 2 Dated. See the appendix on Swedish verbs. |