plictisi
Romanian
Etymology
From (deprecated template usage) [etyl] Greek, cf. pliktisa or éplixa (aorist of plissó); probably from πληκτικός (pliktikós, “boring”) through the adjective plicticos.
Pronunciation
Verb
a plictisi (third-person singular present plictisește, past participle plictisit) 4th conj.
Conjugation
conjugation of plictisi (fourth conjugation, -esc- infix)
infinitive | a plictisi | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | plictisind | ||||||
past participle | plictisit | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | plictisesc | plictisești | plictisește | plictisim | plictisiți | plictisesc | |
imperfect | plictiseam | plictiseai | plictisea | plictiseam | plictiseați | plictiseau | |
simple perfect | plictisii | plictisiși | plictisi | plictisirăm | plictisirăți | plictisiră | |
pluperfect | plictisisem | plictisiseși | plictisise | plictisiserăm | plictisiserăți | plictisiseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să plictisesc | să plictisești | să plictisească | să plictisim | să plictisiți | să plictisească | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | plictisește | plictisiți | |||||
negative | nu plictisi | nu plictisiți |