rozklíčovat
Jump to navigation
Jump to search
Czech
[edit]Etymology
[edit]Pronunciation
[edit]Verb
[edit]rozklíčovat pf (imperfective rozklíčovávat)
- (transitive) to decrypt, to solve
Conjugation
[edit]Conjugation
Infinitive | rozklíčovat, rozklíčovati | Active adjective | rozklíčovavší |
---|---|---|---|
Verbal noun | rozklíčování | Passive adjective | rozklíčovaný |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | rozklíčuji, rozklíčuju (coll.) |
rozklíčujeme | — | rozklíčujme |
2nd person | rozklíčuješ | rozklíčujete | rozklíčuj | rozklíčujte |
3rd person | rozklíčuje | rozklíčují, rozklíčujou (coll.) |
— | — |
The verb rozklíčovat does not have present tense and the present forms are used to express future only. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | rozklíčoval | rozklíčovali | rozklíčován | rozklíčováni |
masculine inanimate | rozklíčovaly | rozklíčovány | ||
feminine | rozklíčovala | rozklíčována | ||
neuter | rozklíčovalo | rozklíčovala | rozklíčováno | rozklíčována |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | — | rozklíčovav |
feminine + neuter singular | — | rozklíčovavši |
plural | — | rozklíčovavše |
Further reading
[edit]- “rozklíčovat”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)