vybičovat
Jump to navigation
Jump to search
Czech
[edit]Etymology
[edit]Pronunciation
[edit]Verb
[edit]vybičovat pf (imperfective vybičovávat)
Conjugation
[edit]Conjugation
Infinitive | vybičovat, vybičovati | Active adjective | vybičující |
---|---|---|---|
Verbal noun | vybičování | Passive adjective | vybičovaný |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | vybičuji, vybičuju (coll.) |
vybičujeme | — | vybičujme |
2nd person | vybičuješ | vybičujete | vybičuj | vybičujte |
3rd person | vybičuje | vybičují, vybičujou (coll.) |
— | — |
The future tense: a combination of a future form of být + infinitive vybičovat. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | vybičoval | vybičovali | vybičován | vybičováni |
masculine inanimate | vybičovaly | vybičovány | ||
feminine | vybičovala | vybičována | ||
neuter | vybičovalo | vybičovala | vybičováno | vybičována |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | vybičuje | — |
feminine + neuter singular | vybičujíc | — |
plural | vybičujíce | — |
Related terms
[edit]Further reading
[edit]- “vybičovati”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “vybičovati”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “vybičovat”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)