însuși
Romanian
Etymology 1
Pronoun
însuși m (feminine însăși, masculine plural înșiși, feminine plural însele)
Related terms
Etymology 2
From the above, partly based on a translation of French approprier
Verb
a însuși (third-person singular present însușește, past participle însușit) 4th conj.
- to appropriate
- (figuratively) to assimilate
- (figuratively) to assume; take on; adopt
- (figuratively) to get the hang of; master
Conjugation
conjugation of însuși (fourth conjugation, -esc- infix)
infinitive | a însuși | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | însușind | ||||||
past participle | însușit | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | însușesc | însușești | însușește | însușim | însușiți | însușesc | |
imperfect | însușeam | însușeai | însușea | însușeam | însușeați | însușeau | |
simple perfect | însușii | însușiși | însuși | însușirăm | însușirăți | însușiră | |
pluperfect | însușisem | însușiseși | însușise | însușiserăm | însușiserăți | însușiseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să însușesc | să însușești | să însușească | să însușim | să însușiți | să însușească | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | însușește | însușiți | |||||
negative | nu însuși | nu însușiți |