esllavissar-se
Catalan
Etymology
From llau.
Verb
esllavissar-se (first-person singular present m'esllavisso, first-person singular preterite m'esllavissí, past participle esllavissat)
- (reflexive) to fall apart, to crumble
Conjugation
Derived terms
Further reading
- “esllavissar-se” in Diccionari de la llengua catalana, segona edició, Institut d’Estudis Catalans.
- “esllavissar-se”, in Gran Diccionari de la Llengua Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana, 2024
- “esllavissar-se” in Diccionari normatiu valencià, Acadèmia Valenciana de la Llengua.