förnimma
Swedish
Verb
förnimma
- to perceive
- to notice, to be aware of, to sense
- Man tycker sig förnimma ett eko från barndomen
- One senses an echo of one’s childhood
- Man tycker sig förnimma ett eko från barndomen
Conjugation
Conjugation of förnimma (class 4 strong)
Active | Passive | |||
---|---|---|---|---|
Infinitive | förnimma | förnimmas | ||
Supine | förnummit | förnummits | ||
Imperative | förnim | — | ||
Imper. plural1 | förnimmen | — | ||
Present | Past | Present | Past | |
Indicative | förnimmer | förnam | förnims, förnimmes | förnams |
Ind. plural1 | förnimma | förnummo | förnimmas | förnummos |
Subjunctive2 | förnimme | förnumme | förnimmes | förnummes |
Participles | ||||
Present participle | förnimmande | |||
Past participle | förnummen | |||
1 Archaic. 2 Dated. See the appendix on Swedish verbs. |