juovitus
Finnish
Etymology
juova (“stripe, streak”) + -ttaa + -us
Noun
juovitus
Declension
Inflection of juovitus (Kotus type 39/vastaus, no gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | juovitus | juovitukset | |
genitive | juovituksen | juovitusten juovituksien | |
partitive | juovitusta | juovituksia | |
illative | juovitukseen | juovituksiin | |
singular | plural | ||
nominative | juovitus | juovitukset | |
accusative | nom. | juovitus | juovitukset |
gen. | juovituksen | ||
genitive | juovituksen | juovitusten juovituksien | |
partitive | juovitusta | juovituksia | |
inessive | juovituksessa | juovituksissa | |
elative | juovituksesta | juovituksista | |
illative | juovitukseen | juovituksiin | |
adessive | juovituksella | juovituksilla | |
ablative | juovitukselta | juovituksilta | |
allative | juovitukselle | juovituksille | |
essive | juovituksena | juovituksina | |
translative | juovitukseksi | juovituksiksi | |
abessive | juovituksetta | juovituksitta | |
instructive | — | juovituksin | |
comitative | See the possessive forms below. |