kaksisuuntainen
Finnish
Etymology
kaksi (“two”) + suunta (“direction”) + -inen
Adjective
kaksisuuntainen (not comparable)
- bidirectional, two-way (moving in two directions)
- (telecommunications) duplex, full duplex, two-way (permitting communication in two directions)
- bipolar (relating to or having bipolar disorder)
- (statistics, of a test) two-tailed
Usage notes
- ~ katu : two-way street
Declension
Inflection of kaksisuuntainen (Kotus type 38/nainen, no gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | kaksisuuntainen | kaksisuuntaiset | |
genitive | kaksisuuntaisen | kaksisuuntaisten kaksisuuntaisien | |
partitive | kaksisuuntaista | kaksisuuntaisia | |
illative | kaksisuuntaiseen | kaksisuuntaisiin | |
singular | plural | ||
nominative | kaksisuuntainen | kaksisuuntaiset | |
accusative | nom. | kaksisuuntainen | kaksisuuntaiset |
gen. | kaksisuuntaisen | ||
genitive | kaksisuuntaisen | kaksisuuntaisten kaksisuuntaisien | |
partitive | kaksisuuntaista | kaksisuuntaisia | |
inessive | kaksisuuntaisessa | kaksisuuntaisissa | |
elative | kaksisuuntaisesta | kaksisuuntaisista | |
illative | kaksisuuntaiseen | kaksisuuntaisiin | |
adessive | kaksisuuntaisella | kaksisuuntaisilla | |
ablative | kaksisuuntaiselta | kaksisuuntaisilta | |
allative | kaksisuuntaiselle | kaksisuuntaisille | |
essive | kaksisuuntaisena | kaksisuuntaisina | |
translative | kaksisuuntaiseksi | kaksisuuntaisiksi | |
abessive | kaksisuuntaisetta | kaksisuuntaisitta | |
instructive | — | kaksisuuntaisin | |
comitative | — | kaksisuuntaisine |