kielikello
Finnish
Etymology
Pronunciation
Noun
kielikello
Declension
Inflection of kielikello (Kotus type 1/valo, no gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | kielikello | kielikellot | |
genitive | kielikellon | kielikellojen | |
partitive | kielikelloa | kielikelloja | |
illative | kielikelloon | kielikelloihin | |
singular | plural | ||
nominative | kielikello | kielikellot | |
accusative | nom. | kielikello | kielikellot |
gen. | kielikellon | ||
genitive | kielikellon | kielikellojen | |
partitive | kielikelloa | kielikelloja | |
inessive | kielikellossa | kielikelloissa | |
elative | kielikellosta | kielikelloista | |
illative | kielikelloon | kielikelloihin | |
adessive | kielikellolla | kielikelloilla | |
ablative | kielikellolta | kielikelloilta | |
allative | kielikellolle | kielikelloille | |
essive | kielikellona | kielikelloina | |
translative | kielikelloksi | kielikelloiksi | |
abessive | kielikellotta | kielikelloitta | |
instructive | — | kielikelloin | |
comitative | See the possessive forms below. |