pinnoite
Finnish
Etymology
< pinnoittaa < pinta (“surface”)
Noun
pinnoite
Declension
Inflection of pinnoite (Kotus type 48*C/hame, tt-t gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | pinnoite | pinnoitteet | |
genitive | pinnoitteen | pinnoitteiden pinnoitteitten | |
partitive | pinnoitetta | pinnoitteita | |
illative | pinnoitteeseen | pinnoitteisiin pinnoitteihin | |
singular | plural | ||
nominative | pinnoite | pinnoitteet | |
accusative | nom. | pinnoite | pinnoitteet |
gen. | pinnoitteen | ||
genitive | pinnoitteen | pinnoitteiden pinnoitteitten | |
partitive | pinnoitetta | pinnoitteita | |
inessive | pinnoitteessa | pinnoitteissa | |
elative | pinnoitteesta | pinnoitteista | |
illative | pinnoitteeseen | pinnoitteisiin pinnoitteihin | |
adessive | pinnoitteella | pinnoitteilla | |
ablative | pinnoitteelta | pinnoitteilta | |
allative | pinnoitteelle | pinnoitteille | |
essive | pinnoitteena | pinnoitteina | |
translative | pinnoitteeksi | pinnoitteiksi | |
abessive | pinnoitteetta | pinnoitteitta | |
instructive | — | pinnoittein | |
comitative | See the possessive forms below. |