satisfer
Catalan
Etymology
Borrowed from Latin satisfacere, present active infinitive of satisfacio, based on the conjugation of fer.
Pronunciation
Verb
satisfer
- to satisfy
Conjugation
Related terms
Further reading
- “satisfer” in Diccionari de la llengua catalana, segona edició, Institut d’Estudis Catalans.
- “satisfer”, in Gran Diccionari de la Llengua Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana, 2024
- “satisfer” in Diccionari normatiu valencià, Acadèmia Valenciana de la Llengua.
- “satisfer” in Diccionari català-valencià-balear, Antoni Maria Alcover and Francesc de Borja Moll, 1962.