vankeus
Finnish
Etymology
vanke- + -(u)us
Noun
vankeus
Declension
Inflection of vankeus (Kotus type 40*F/kalleus, t-d gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | vankeus | vankeudet | |
genitive | vankeuden | vankeuksien | |
partitive | vankeutta | vankeuksia | |
illative | vankeuteen | vankeuksiin | |
singular | plural | ||
nominative | vankeus | vankeudet | |
accusative | nom. | vankeus | vankeudet |
gen. | vankeuden | ||
genitive | vankeuden | vankeuksien | |
partitive | vankeutta | vankeuksia | |
inessive | vankeudessa | vankeuksissa | |
elative | vankeudesta | vankeuksista | |
illative | vankeuteen | vankeuksiin | |
adessive | vankeudella | vankeuksilla | |
ablative | vankeudelta | vankeuksilta | |
allative | vankeudelle | vankeuksille | |
essive | vankeutena | vankeuksina | |
translative | vankeudeksi | vankeuksiksi | |
abessive | vankeudetta | vankeuksitta | |
instructive | — | vankeuksin | |
comitative | See the possessive forms below. |