destinaturus
Latin
Etymology
Future active participle of dēstinō (“bind, fasten”).
Participle
dēstinātūrus (feminine dēstinātūra, neuter dēstinātūrum); first/second-declension participle
- about to bind, about to fasten
- about to establish, about to determine, about to resolve
- about to intend to buy
- about to appoint, about to choose, about to elect
- (archery) about to aim at
Declension
First/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | dēstinātūrus | dēstinātūra | dēstinātūrum | dēstinātūrī | dēstinātūrae | dēstinātūra | |
Genitive | dēstinātūrī | dēstinātūrae | dēstinātūrī | dēstinātūrōrum | dēstinātūrārum | dēstinātūrōrum | |
Dative | dēstinātūrō | dēstinātūrō | dēstinātūrīs | ||||
Accusative | dēstinātūrum | dēstinātūram | dēstinātūrum | dēstinātūrōs | dēstinātūrās | dēstinātūra | |
Ablative | dēstinātūrō | dēstinātūrā | dēstinātūrō | dēstinātūrīs | |||
Vocative | dēstinātūre | dēstinātūra | dēstinātūrum | dēstinātūrī | dēstinātūrae | dēstinātūra |