envejar
Catalan
Etymology
From enveja + -ar. Compare Italian invidiare, French envier.
Pronunciation
Verb
envejar (first-person singular present envejo, first-person singular preterite envegí, past participle envejat)
- to envy
Conjugation
Derived terms
Further reading
- “envejar” in Diccionari de la llengua catalana, segona edició, Institut d’Estudis Catalans.
- “envejar”, in Gran Diccionari de la Llengua Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana, 2024
- “envejar” in Diccionari normatiu valencià, Acadèmia Valenciana de la Llengua.
- “envejar” in Diccionari català-valencià-balear, Antoni Maria Alcover and Francesc de Borja Moll, 1962.