határozata
Hungarian
Etymology
határozat + -a (possessive suffix)
Pronunciation
Noun
határozata
- third-person singular (single possession) possessive of határozat
Declension
Inflection (stem in long/high vowel, back harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | határozata | — |
accusative | határozatát | — |
dative | határozatának | — |
instrumental | határozatával | — |
causal-final | határozatáért | — |
translative | határozatává | — |
terminative | határozatáig | — |
essive-formal | határozataként | — |
essive-modal | határozatául | — |
inessive | határozatában | — |
superessive | határozatán | — |
adessive | határozatánál | — |
illative | határozatába | — |
sublative | határozatára | — |
allative | határozatához | — |
elative | határozatából | — |
delative | határozatáról | — |
ablative | határozatától | — |
non-attributive possessive - singular |
határozatáé | — |
non-attributive possessive - plural |
határozatáéi | — |