járókelő
Hungarian
Etymology
járó (“walking”) + kelő (“rising”)
Pronunciation
Noun
járókelő (plural járókelők)
- passer-by (a person who is passing by)
Declension
Inflection (stem in long/high vowel, front rounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | járókelő | járókelők |
accusative | járókelőt | járókelőket |
dative | járókelőnek | járókelőknek |
instrumental | járókelővel | járókelőkkel |
causal-final | járókelőért | járókelőkért |
translative | járókelővé | járókelőkké |
terminative | járókelőig | járókelőkig |
essive-formal | járókelőként | járókelőkként |
essive-modal | — | — |
inessive | járókelőben | járókelőkben |
superessive | járókelőn | járókelőkön |
adessive | járókelőnél | járókelőknél |
illative | járókelőbe | járókelőkbe |
sublative | járókelőre | járókelőkre |
allative | járókelőhöz | járókelőkhöz |
elative | járókelőből | járókelőkből |
delative | járókelőről | járókelőkről |
ablative | járókelőtől | járókelőktől |
non-attributive possessive - singular |
járókelőé | járókelőké |
non-attributive possessive - plural |
járókelőéi | járókelőkéi |
Possessive forms of járókelő | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | járókelőm | járókelőim |
2nd person sing. | járókelőd | járókelőid |
3rd person sing. | járókelője | járókelői |
1st person plural | járókelőnk | járókelőink |
2nd person plural | járókelőtök | járókelőitek |
3rd person plural | járókelőjük | járókelőik |