keresztelő
Hungarian
Etymology
Pronunciation
Verb
keresztelő
- (deprecated template usage) present participle of keresztel
Adjective
keresztelő
Noun
keresztelő (plural keresztelők)
Declension
Inflection (stem in long/high vowel, front rounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | keresztelő | keresztelők |
accusative | keresztelőt | keresztelőket |
dative | keresztelőnek | keresztelőknek |
instrumental | keresztelővel | keresztelőkkel |
causal-final | keresztelőért | keresztelőkért |
translative | keresztelővé | keresztelőkké |
terminative | keresztelőig | keresztelőkig |
essive-formal | keresztelőként | keresztelőkként |
essive-modal | — | — |
inessive | keresztelőben | keresztelőkben |
superessive | keresztelőn | keresztelőkön |
adessive | keresztelőnél | keresztelőknél |
illative | keresztelőbe | keresztelőkbe |
sublative | keresztelőre | keresztelőkre |
allative | keresztelőhöz | keresztelőkhöz |
elative | keresztelőből | keresztelőkből |
delative | keresztelőről | keresztelőkről |
ablative | keresztelőtől | keresztelőktől |
non-attributive possessive - singular |
keresztelőé | keresztelőké |
non-attributive possessive - plural |
keresztelőéi | keresztelőkéi |
Possessive forms of keresztelő | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | keresztelőm | keresztelőim |
2nd person sing. | keresztelőd | keresztelőid |
3rd person sing. | keresztelőja | keresztelői |
1st person plural | keresztelőnk | keresztelőink |
2nd person plural | keresztelőtok | keresztelőitok |
3rd person plural | keresztelőjuk | keresztelőik |