From Wiktionary, the free dictionary
Jump to navigation
Jump to search
Old Swedish
Etymology
From Old Norse lengja, from Proto-Germanic *langijaną.
Verb
længia
- to lengthen, to make longer
- to delay
Conjugation
Conjugation of længia (weak)
|
present
|
past
|
infinitive
|
længia
|
—
|
participle
|
længiandi, længiande
|
længder
|
active voice
|
indicative
|
subjunctive
|
imperative
|
indicative
|
subjunctive
|
iæk
|
længir
|
længi, længe
|
—
|
længdi, længde
|
længdi, længde
|
þū
|
længir
|
længi, længe
|
læng
|
længdi, længde
|
længdi, længde
|
han
|
længir
|
længi, længe
|
—
|
længdi, længde
|
længdi, længde
|
vīr
|
længium, længiom
|
længium, længiom
|
længium, længiom
|
længdum, længdom
|
længdum, længdom
|
īr
|
længin
|
længin
|
længin
|
længdin
|
længdin
|
þēr
|
længia
|
længin
|
—
|
længdu, længdo
|
længdin
|
mediopassive voice
|
indicative
|
subjunctive
|
imperative
|
indicative
|
subjunctive
|
iæk
|
længis
|
længis, længes
|
—
|
længdis, længdes
|
længdis, længdes
|
þū
|
længis
|
længis, længes
|
—
|
længdis, længdes
|
længdis, længdes
|
han
|
længis
|
længis, længes
|
—
|
længdis, længdes
|
længdis, længdes
|
vīr
|
længiums, længioms
|
længiums, længioms
|
—
|
længdums, længdoms
|
længdums, længdoms
|
īr
|
længins
|
længins
|
—
|
længdins
|
længdins
|
þēr
|
længias
|
længins
|
—
|
længdus, længdos
|
længdins
|
Descendants