yksinkertainen
Finnish
Etymology
From yksin + -kertainen.
Pronunciation
Adjective
yksinkertainen (comparative yksinkertaisempi, superlative yksinkertaisin)
- (uncommon) of one, unique, single, singular
- simple, basic
- absolute
- yksinkertainen enemmistö ― absolute majority
- simple-minded
- (somewhat uncommon) one-time
Declension
Inflection of yksinkertainen (Kotus type 38/nainen, no gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | yksinkertainen | yksinkertaiset | |
genitive | yksinkertaisen | yksinkertaisten yksinkertaisien | |
partitive | yksinkertaista | yksinkertaisia | |
illative | yksinkertaiseen | yksinkertaisiin | |
singular | plural | ||
nominative | yksinkertainen | yksinkertaiset | |
accusative | nom. | yksinkertainen | yksinkertaiset |
gen. | yksinkertaisen | ||
genitive | yksinkertaisen | yksinkertaisten yksinkertaisien | |
partitive | yksinkertaista | yksinkertaisia | |
inessive | yksinkertaisessa | yksinkertaisissa | |
elative | yksinkertaisesta | yksinkertaisista | |
illative | yksinkertaiseen | yksinkertaisiin | |
adessive | yksinkertaisella | yksinkertaisilla | |
ablative | yksinkertaiselta | yksinkertaisilta | |
allative | yksinkertaiselle | yksinkertaisille | |
essive | yksinkertaisena | yksinkertaisina | |
translative | yksinkertaiseksi | yksinkertaisiksi | |
abessive | yksinkertaisetta | yksinkertaisitta | |
instructive | — | yksinkertaisin | |
comitative | — | yksinkertaisine |