érzéstelen
Hungarian
Etymology
érzés (“feeling”) + -telen (“-less, without”)
Pronunciation
Adjective
érzéstelen (comparative érzéstelenebb, superlative legérzéstelenebb)
Declension
Inflection (stem in -e-, front unrounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | érzéstelen | érzéstelenek |
accusative | érzéstelent | érzésteleneket |
dative | érzéstelennek | érzésteleneknek |
instrumental | érzéstelennel | érzéstelenekkel |
causal-final | érzéstelenért | érzéstelenekért |
translative | érzéstelenné | érzéstelenekké |
terminative | érzéstelenig | érzéstelenekig |
essive-formal | érzéstelenként | érzéstelenekként |
essive-modal | érzéstelenül | — |
inessive | érzéstelenben | érzéstelenekben |
superessive | érzéstelenen | érzésteleneken |
adessive | érzéstelennél | érzésteleneknél |
illative | érzéstelenbe | érzéstelenekbe |
sublative | érzéstelenre | érzéstelenekre |
allative | érzéstelenhez | érzéstelenekhez |
elative | érzéstelenből | érzéstelenekből |
delative | érzéstelenről | érzéstelenekről |
ablative | érzéstelentől | érzéstelenektől |
non-attributive possessive - singular |
érzéstelené | érzésteleneké |
non-attributive possessive - plural |
érzéstelenéi | érzéstelenekéi |