önmagam
Hungarian
Etymology
Pronunciation
Pronoun
önmagam
Declension
Inflection (stem in -a-, back harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | önmagam | — |
accusative | önmagamat | — |
dative | önmagamnak | — |
instrumental | önmagammal | — |
causal-final | önmagamért | — |
translative | önmagammá | — |
terminative | önmagamig | — |
essive-formal | önmagamként | — |
essive-modal | — | — |
inessive | önmagamban | — |
superessive | önmagamon | — |
adessive | önmagamnál | — |
illative | önmagamba | — |
sublative | önmagamra | — |
allative | önmagamhoz | — |
elative | önmagamból | — |
delative | önmagamról | — |
ablative | önmagamtól | — |
non-attributive possessive - singular |
önmagamé | — |
non-attributive possessive - plural |
önmagaméi | — |