відстоятися
Jump to navigation
Jump to search
Ukrainian
[edit]Etymology
[edit]From відсто́яти (vidstójaty) + -ся (-sja)
Pronunciation
[edit]Verb
[edit]відсто́ятися • (vidstójatysja) pf
- to defend, to stand up for
Conjugation
[edit]Conjugation of відсто́ятися, відсто́ятись, відсто́яться (class 5a, perfective, reflexive)
perfective aspect | ||
---|---|---|
infinitive | відсто́ятися, відсто́ятись, відсто́яться vidstójatysja, vidstójatysʹ, vidstójatʹsja | |
participles | present tense | past tense |
active | — | — |
passive | — | — |
adverbial | — | відсто́явшись vidstójavšysʹ |
present tense | future tense | |
1st singular я |
— | відсто́юся, відсто́юсь vidstójusja, vidstójusʹ |
2nd singular ти |
— | відсто́їшся vidstójišsja |
3rd singular він / вона / воно |
— | відсто́їться vidstójitʹsja |
1st plural ми |
— | відсто́їмся, відсто́їмося, відсто́їмось vidstójimsja, vidstójimosja, vidstójimosʹ |
2nd plural ви |
— | відсто́їтеся, відсто́їтесь vidstójitesja, vidstójitesʹ |
3rd plural вони |
— | відсто́яться vidstójatʹsja |
imperative | singular | plural |
first-person | — | відсто́ймося, відсто́ймось vidstójmosja, vidstójmosʹ |
second-person | відсто́йся, відсто́йсь vidstójsja, vidstójsʹ |
відсто́йтеся, відсто́йтесь vidstójtesja, vidstójtesʹ |
past tense | singular | plural ми / ви / вони |
masculine я / ти / він |
відсто́явся, відсто́явсь vidstójavsja, vidstójavsʹ |
відсто́ялися, відсто́ялись vidstójalysja, vidstójalysʹ |
feminine я / ти / вона |
відсто́ялася, відсто́ялась vidstójalasja, vidstójalasʹ | |
neuter воно |
відсто́ялося, відсто́ялось vidstójalosja, vidstójalosʹ |
References
[edit]- “відстоятися”, in Горох – Словозміна [Horokh – Inflection] (in Ukrainian)