känna
Jump to navigation
Jump to search
Swedish
[edit]Etymology
[edit]From Old Swedish kænna, from Old Norse kenna, from Proto-Germanic *kannijaną.
Pronunciation
[edit]Verb
[edit]känna (present känner, preterite kände, supine känt, imperative känn)
(The examples below include various particle verbs with känna as the root, like känna efter and känna till.)
- to feel, to sense
- Jag känner mig sjuk. ― I feel ill.
- Jag känner mig illamående. ― I feel sick.
- Jag känner att vattnet är varmt. ― I feel that the water is warm.
- Jag känner efter om vattnet är varmt. ― I am probing to check whether the water is warm.
- Jag känner till att vattnet är varmt. ― I know that the water is warm.
- Jag känner på mig att vattnet är varmt. ― I have a hunch that the water is warm.
- Vattnet känns varmt. ― The water feels warm (to me).
- Vattnet känner sig varmt. ― The water (can feel things and) is feeling warm.
- 1993, “Eloise”, Gert Lengstrand (lyrics), Lasse Holm (music)[1]performed by Arvingarna:
- Eloise, är vi mer än bara vänner? Så visa vad du känner, och sen får känslorna bestämma. Eloise, även vindarna kan vända. För mig är du den enda. Vår kärlek den är värd ett högre pris, Eloise.
- Eloise, are we more than just friends? So show what you feel, and then we let the feelings decide [and then the feelings get to decide]. Eloise, the tide [winds] can also turn [in addition to him turning back, perhaps]. For me you are the only one. Our love is worth a higher price, Eloise.
- to know (a person)
- Jag känner inte honom. ― I don't know him.
- Jag känner inte igen honom. ― I don't recognize him.
- Jag känner inte till honom. ― I don't know of him.
Usage notes
[edit]See also kännas, which usually means "to feel (a particular way, of something)" rather than "to be felt."
Conjugation
[edit]Conjugation of känna (weak)
Active | Passive | |||
---|---|---|---|---|
Infinitive | känna | kännas | ||
Supine | känt | känts | ||
Imperative | känn | — | ||
Imper. plural1 | kännen | — | ||
Present | Past | Present | Past | |
Indicative | känner | kände | känns, kännes | kändes |
Ind. plural1 | känna | kände | kännas | kändes |
Subjunctive2 | känne | kände | kännes | kändes |
Participles | ||||
Present participle | kännande | |||
Past participle | känd | |||
1 Archaic. 2 Dated. See the appendix on Swedish verbs. |
Derived terms
[edit]Related terms
[edit]See also
[edit]References
[edit]- känna in Svensk ordbok (SO)
- känna in Svenska Akademiens ordlista (SAOL)
- känna in Svenska Akademiens ordbok (SAOB)
Anagrams
[edit]Categories:
- Swedish terms derived from Proto-Indo-European
- Swedish terms derived from the Proto-Indo-European root *ǵneh₃-
- Swedish terms inherited from Old Swedish
- Swedish terms derived from Old Swedish
- Swedish terms inherited from Old Norse
- Swedish terms derived from Old Norse
- Swedish terms inherited from Proto-Germanic
- Swedish terms derived from Proto-Germanic
- Swedish terms with audio links
- Swedish terms with IPA pronunciation
- Swedish lemmas
- Swedish verbs
- Swedish terms with usage examples
- Swedish terms with quotations
- Swedish weak verbs