kortharig
Dutch
Etymology
Pronunciation
Adjective
kortharig (comparative korthariger, superlative kortharigst)
Inflection
Declension of kortharig | ||||
---|---|---|---|---|
uninflected | kortharig | |||
inflected | kortharige | |||
comparative | korthariger | |||
positive | comparative | superlative | ||
predicative/adverbial | kortharig | korthariger | het kortharigst het kortharigste | |
indefinite | m./f. sing. | kortharige | kortharigere | kortharigste |
n. sing. | kortharig | korthariger | kortharigste | |
plural | kortharige | kortharigere | kortharigste | |
definite | kortharige | kortharigere | kortharigste | |
partitive | kortharigs | kortharigers | — |