mâna
See also: Appendix:Variations of "mana"
Romanian
Alternative forms
- mîna (old orthography)
Etymology 1
From Vulgar Latin *mināre, from Latin minārī, present active infinitive of minor.
Verb
a mâna (third-person singular present mână, past participle mânat) 1st conj.
- (popular) to drive, goad, put into action (e.g. an animal, vehicle, etc)
- to chase away
- to send
- (archaic) to follow
Conjugation
conjugation of mâna (first conjugation, no infix)
infinitive | a mâna | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | mânând | ||||||
past participle | mânat | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | mân | mâni | mână | mânăm | mânați | mână | |
imperfect | mânam | mânai | mâna | mânam | mânați | mânau | |
simple perfect | mânai | mânași | mână | mânarăm | mânarăți | mânară | |
pluperfect | mânasem | mânaseși | mânase | mânaserăm | mânaserăți | mânaseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să mân | să mâni | să mâne | să mânăm | să mânați | să mâne | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | mână | mânați | |||||
negative | nu mâna | nu mânați |
Synonyms
- (drive): conduce, îndemna, îmboldi, dirija
- (chase away): goni, izgoni
- (send): trimite
- (follow): urmări
Derived terms
Etymology 2
Noun
mâna f