szájhagyomány
Jump to navigation
Jump to search
Hungarian
[edit]Etymology
[edit]Pronunciation
[edit]Noun
[edit]szájhagyomány (plural szájhagyományok)
Declension
[edit]Inflection (stem in -o-, back harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | szájhagyomány | szájhagyományok |
accusative | szájhagyományt | szájhagyományokat |
dative | szájhagyománynak | szájhagyományoknak |
instrumental | szájhagyománnyal | szájhagyományokkal |
causal-final | szájhagyományért | szájhagyományokért |
translative | szájhagyománnyá | szájhagyományokká |
terminative | szájhagyományig | szájhagyományokig |
essive-formal | szájhagyományként | szájhagyományokként |
essive-modal | — | — |
inessive | szájhagyományban | szájhagyományokban |
superessive | szájhagyományon | szájhagyományokon |
adessive | szájhagyománynál | szájhagyományoknál |
illative | szájhagyományba | szájhagyományokba |
sublative | szájhagyományra | szájhagyományokra |
allative | szájhagyományhoz | szájhagyományokhoz |
elative | szájhagyományból | szájhagyományokból |
delative | szájhagyományról | szájhagyományokról |
ablative | szájhagyománytól | szájhagyományoktól |
non-attributive possessive - singular |
szájhagyományé | szájhagyományoké |
non-attributive possessive - plural |
szájhagyományéi | szájhagyományokéi |
Possessive forms of szájhagyomány | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | szájhagyományom | szájhagyományaim |
2nd person sing. | szájhagyományod | szájhagyományaid |
3rd person sing. | szájhagyománya | szájhagyományai |
1st person plural | szájhagyományunk | szájhagyományaink |
2nd person plural | szájhagyományotok | szájhagyományaitok |
3rd person plural | szájhagyományuk | szájhagyományaik |
Further reading
[edit]- szájhagyomány in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (“The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language”, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN