szószedet
Hungarian
Etymology
Pronunciation
Noun
szószedet (plural szószedetek)
Declension
Inflection (stem in -e-, front unrounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | szószedet | szószedetek |
accusative | szószedetet | szószedeteket |
dative | szószedetnek | szószedeteknek |
instrumental | szószedettel | szószedetekkel |
causal-final | szószedetért | szószedetekért |
translative | szószedetté | szószedetekké |
terminative | szószedetig | szószedetekig |
essive-formal | szószedetként | szószedetekként |
essive-modal | — | — |
inessive | szószedetben | szószedetekben |
superessive | szószedeten | szószedeteken |
adessive | szószedetnél | szószedeteknél |
illative | szószedetbe | szószedetekbe |
sublative | szószedetre | szószedetekre |
allative | szószedethez | szószedetekhez |
elative | szószedetből | szószedetekből |
delative | szószedetről | szószedetekről |
ablative | szószedettől | szószedetektől |
non-attributive possessive - singular |
szószedeté | szószedeteké |
non-attributive possessive - plural |
szószedetéi | szószedetekéi |
Possessive forms of szószedet | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | szószedetem | szószedeteim |
2nd person sing. | szószedeted | szószedeteid |
3rd person sing. | szószedete | szószedetei |
1st person plural | szószedetünk | szószedeteink |
2nd person plural | szószedetetek | szószedeteitek |
3rd person plural | szószedetük | szószedeteik |