szecesszió
Hungarian
Etymology
Borrowed from German Sezession (“a modernist artist group formed in Vienna in 1897”), from Latin sēcessiō (“withdrawal”)[1], from sēcēdō (“withdraw”). With Latinate -ió ending.
Pronunciation
Noun
szecesszió (plural szecessziók)
Declension
Inflection (stem in long/high vowel, back harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | szecesszió | szecessziók |
accusative | szecessziót | szecessziókat |
dative | szecessziónak | szecesszióknak |
instrumental | szecesszióval | szecessziókkal |
causal-final | szecesszióért | szecessziókért |
translative | szecesszióvá | szecessziókká |
terminative | szecesszióig | szecessziókig |
essive-formal | szecesszióként | szecessziókként |
essive-modal | — | — |
inessive | szecesszióban | szecessziókban |
superessive | szecesszión | szecessziókon |
adessive | szecessziónál | szecesszióknál |
illative | szecesszióba | szecessziókba |
sublative | szecesszióra | szecessziókra |
allative | szecesszióhoz | szecessziókhoz |
elative | szecesszióból | szecessziókból |
delative | szecesszióról | szecessziókról |
ablative | szecessziótól | szecesszióktól |
non-attributive possessive - singular |
szecesszióé | szecesszióké |
non-attributive possessive - plural |
szecesszióéi | szecessziókéi |
Possessive forms of szecesszió | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | szecesszióm | szecesszióim |
2nd person sing. | szecessziód | szecesszióid |
3rd person sing. | szecessziója | szecessziói |
1st person plural | szecessziónk | szecesszióink |
2nd person plural | szecessziótok | szecesszióitok |
3rd person plural | szecessziójuk | szecesszióik |
References
- ^ Tótfalusi, István. Idegenszó-tár: Idegen szavak értelmező és etimológiai szótára (’A Storehouse of Foreign Words: an explanatory and etymological dictionary of foreign words’). Budapest: Tinta Könyvkiadó, 2005. →ISBN