коснути
See also: коснѫти
Serbo-Croatian
Etymology
From ко̀са.
Pronunciation
Verb
ко̏снути pf (Latin spelling kȍsnuti)
Conjugation
Conjugation of коснути
Infinitive: коснути | Present verbal adverb: — | Past verbal adverb: ко̏снӯвши | Verbal noun: — | ||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Number | Singular | Plural | |||||
Person | 1st | 2nd | 3rd | 1st | 2nd | 3rd | |
Verbal forms | ја | ти | он / она / оно | ми | ви | они / оне / она | |
Present | коснем | коснеш | косне | коснемо | коснете | косну | |
Future | Future I | коснут ћу1 коснућу |
коснут ћеш1 коснућеш |
коснут ће1 коснуће |
коснут ћемо1 коснућемо |
коснут ћете1 коснућете |
коснут ће1 коснуће |
Future II | бу̏де̄м коснуо2 | бу̏де̄ш коснуо2 | бу̏де̄ коснуо2 | бу̏де̄мо коснули2 | бу̏де̄те коснули2 | бу̏дӯ коснули2 | |
Past | Perfect | коснуо сам2 | коснуо си2 | коснуо је2 | коснули смо2 | коснули сте2 | коснули су2 |
Pluperfect3 | би̏о сам коснуо2 | би̏о си коснуо2 | би̏о је коснуо2 | би́ли смо коснули2 | би́ли сте коснули2 | би́ли су коснули2 | |
Aorist | коснух | косну | косну | коснусмо | коснусте | коснуше | |
Conditional I | коснуо бих2 | коснуо би2 | коснуо би2 | коснули бисмо2 | коснули бисте2 | коснули би2 | |
Conditional II4 | би̏о бих коснуо2 | би̏о би коснуо2 | би̏о би коснуо2 | би́ли бисмо коснули2 | би́ли бисте коснули2 | би́ли би коснули2 | |
Imperative | — | косни | — | коснимо | косните | — | |
Active past participle | коснуо m / коснула f / коснуло n | коснули m / коснуле f / коснула n | |||||
1 Croatian spelling: others omit the infinitive suffix completely and bind the clitic. 2 For masculine nouns; a feminine or neuter agent would use the feminine and neuter gender forms of the active past participle and auxiliary verb, respectively. 3 Often replaced by the past perfect in colloquial speech, i.e. the auxiliary verb biti (to be) is routinely dropped. 4 Often replaced by the conditional I in colloquial speech, i.e. the auxiliary verb biti (to be) is routinely dropped.
|
References
- “коснути” in Hrvatski jezični portal