köré
Hungarian
Etymology
Lexicalization of kör + -é (lative suffix), from Proto-Finno-Ugric *kere (“circle, ring, hoop, tire”). Created during the Hungarian language reform, which took place in the 18th–19th centuries.[1][2][3]
Pronunciation
Postposition
köré
Usage notes
Compare this to körül:
- A tűz körül ültek. ― They were sitting around the campfire.
Derived terms
Related terms
Adverb
köré
See also
References
- ^ köré in Zaicz, Gábor (ed.). Etimológiai szótár: Magyar szavak és toldalékok eredete (‘Dictionary of Etymology: The origin of Hungarian words and affixes’). Budapest: Tinta Könyvkiadó, 2006, →ISBN. (See also its 2nd edition.)
- ^ Entry #288 in Uralonet, online Uralic etymological database of the Hungarian Research Centre for Linguistics.
- ^ körül in Tótfalusi, István. Magyar etimológiai nagyszótár (’Hungarian Comprehensive Dictionary of Etymology’). Budapest: Arcanum Adatbázis, 2001; Arcanum DVD Könyvtár →ISBN
Further reading
- (postposition): köré in Bárczi, Géza and László Országh: A magyar nyelv értelmező szótára (“An Explanatory Dictionary of the Hungarian Language”, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN
- (adverb): köré in Bárczi, Géza and László Országh: A magyar nyelv értelmező szótára (“An Explanatory Dictionary of the Hungarian Language”, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN