tehetségem
Jump to navigation
Jump to search
Hungarian
[edit]Etymology
[edit]tehetség (“talent”) + -em (“my”, possessive suffix)
Pronunciation
[edit]Noun
[edit]tehetségem
Declension
[edit]Inflection (stem in -e-, front unrounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | tehetségem | — |
accusative | tehetségemet | — |
dative | tehetségemnek | — |
instrumental | tehetségemmel | — |
causal-final | tehetségemért | — |
translative | tehetségemmé | — |
terminative | tehetségemig | — |
essive-formal | tehetségemként | — |
essive-modal | tehetségemül | — |
inessive | tehetségemben | — |
superessive | tehetségemen | — |
adessive | tehetségemnél | — |
illative | tehetségembe | — |
sublative | tehetségemre | — |
allative | tehetségemhez | — |
elative | tehetségemből | — |
delative | tehetségemről | — |
ablative | tehetségemtől | — |
non-attributive possessive - singular |
tehetségemé | — |
non-attributive possessive - plural |
tehetségeméi | — |