írásszakértő
Jump to navigation
Jump to search
Hungarian
[edit]Etymology
[edit]From írás (“writing”) + szakértő (“expert, specialist”).
Pronunciation
[edit]Noun
[edit]írásszakértő (plural írásszakértők)
Declension
[edit]Inflection (stem in long/high vowel, front rounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | írásszakértő | írásszakértők |
accusative | írásszakértőt | írásszakértőket |
dative | írásszakértőnek | írásszakértőknek |
instrumental | írásszakértővel | írásszakértőkkel |
causal-final | írásszakértőért | írásszakértőkért |
translative | írásszakértővé | írásszakértőkké |
terminative | írásszakértőig | írásszakértőkig |
essive-formal | írásszakértőként | írásszakértőkként |
essive-modal | — | — |
inessive | írásszakértőben | írásszakértőkben |
superessive | írásszakértőn | írásszakértőkön |
adessive | írásszakértőnél | írásszakértőknél |
illative | írásszakértőbe | írásszakértőkbe |
sublative | írásszakértőre | írásszakértőkre |
allative | írásszakértőhöz | írásszakértőkhöz |
elative | írásszakértőből | írásszakértőkből |
delative | írásszakértőről | írásszakértőkről |
ablative | írásszakértőtől | írásszakértőktől |
non-attributive possessive - singular |
írásszakértőé | írásszakértőké |
non-attributive possessive - plural |
írásszakértőéi | írásszakértőkéi |
Possessive forms of írásszakértő | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | írásszakértőm | írásszakértőim |
2nd person sing. | írásszakértőd | írásszakértőid |
3rd person sing. | írásszakértője | írásszakértői |
1st person plural | írásszakértőnk | írásszakértőink |
2nd person plural | írásszakértőtök | írásszakértőitek |
3rd person plural | írásszakértőjük | írásszakértőik |
Further reading
[edit]- írásszakértő in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (‘The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language’, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN