אסר
Aramaic
Verb
אסר • (transliteration needed)
Hebrew
Root |
---|
א־ס־ר (ʾ-s-r) |
Etymology
Compare with Arabic أَسَرَ (ʔasara, “to capture, seize”)
Verb
אָסַר • (asár) (pa'al construction, present אוֹסֵר, future יֶאֱסֹר, passive participle אָסוּר, passive counterpart נֶאֱסַר)
Conjugation
Conjugation of אָסַר (see also Appendix:Hebrew verbs)
non-finite forms |
| ||||
---|---|---|---|---|---|
finite forms | singular | plural | |||
m. | f. | m. | f. | ||
past | first | אָסַרְתִּי | אָסַרְנוּ | ||
second | אָסַרְתָּ | אָסַרְתְּ | אֲסַרְתֶּם1 | אֲסַרְתֶּן1 | |
third | אָסַר | אָסְרָה | אָסְרוּ | ||
present | אוֹסֵר | אוֹסֶרֶת | אוֹסְרִים | אוֹסְרוֹת | |
future | first | אאסור / אֶאֱסֹר | נאסור / נֶאֱסֹר | ||
second | תאסור / תֶּאֱסֹר | תֶּאֶסְרִי | תֶּאֶסְרוּ | תאסורנה / תֶּאֱסֹרְנָה2 | |
third | יאסור / יֶאֱסֹר | תאסור / תֶּאֱסֹר | יֶאֶסְרוּ | תאסורנה / תֶּאֱסֹרְנָה2 | |
imperative | אסור / אֱסֹר | אִסְרִי | אִסְרוּ | אסורנה / אֱסֹרְנָה2 | |
notes |
|