elegancia
See also: elegância
Hungarian
Etymology
Borrowed from Latin elegantia (“elegance”)[1], from eligere (“to choose”). With -ancia ending.
Pronunciation
Noun
elegancia (plural eleganciák)
Declension
Inflection (stem in long/high vowel, back harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | elegancia | eleganciák |
accusative | eleganciát | eleganciákat |
dative | eleganciának | eleganciáknak |
instrumental | eleganciával | eleganciákkal |
causal-final | eleganciáért | eleganciákért |
translative | eleganciává | eleganciákká |
terminative | eleganciáig | eleganciákig |
essive-formal | eleganciaként | eleganciákként |
essive-modal | — | — |
inessive | eleganciában | eleganciákban |
superessive | elegancián | eleganciákon |
adessive | eleganciánál | eleganciáknál |
illative | eleganciába | eleganciákba |
sublative | eleganciára | eleganciákra |
allative | eleganciához | eleganciákhoz |
elative | eleganciából | eleganciákból |
delative | eleganciáról | eleganciákról |
ablative | eleganciától | eleganciáktól |
non-attributive possessive - singular |
eleganciáé | eleganciáké |
non-attributive possessive - plural |
eleganciáéi | eleganciákéi |
Possessive forms of elegancia | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | eleganciám | eleganciáim |
2nd person sing. | eleganciád | eleganciáid |
3rd person sing. | eleganciája | eleganciái |
1st person plural | eleganciánk | eleganciáink |
2nd person plural | eleganciátok | eleganciáitok |
3rd person plural | eleganciájuk | eleganciáik |
Synonyms
Related terms
References
- ^ Tótfalusi, István. Idegenszó-tár: Idegen szavak értelmező és etimológiai szótára (’A Storehouse of Foreign Words: an explanatory and etymological dictionary of foreign words’). Budapest: Tinta Könyvkiadó, 2005. →ISBN
Spanish
Pronunciation
- Rhymes: -anθja
Noun
elegancia f (plural elegancias)