derivátum
See also: derivatum
Hungarian
Etymology
From Latin derivatum.[1] With -átum ending.
Pronunciation
Noun
derivátum (plural derivátumok)
- (linguistics) derivative (a word that derives from another one)
- (chemistry) derivative (a chemical derived from another)
Declension
Inflection (stem in -o-, back harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | derivátum | derivátumok |
accusative | derivátumot | derivátumokat |
dative | derivátumnak | derivátumoknak |
instrumental | derivátummal | derivátumokkal |
causal-final | derivátumért | derivátumokért |
translative | derivátummá | derivátumokká |
terminative | derivátumig | derivátumokig |
essive-formal | derivátumként | derivátumokként |
essive-modal | — | — |
inessive | derivátumban | derivátumokban |
superessive | derivátumon | derivátumokon |
adessive | derivátumnál | derivátumoknál |
illative | derivátumba | derivátumokba |
sublative | derivátumra | derivátumokra |
allative | derivátumhoz | derivátumokhoz |
elative | derivátumból | derivátumokból |
delative | derivátumról | derivátumokról |
ablative | derivátumtól | derivátumoktól |
non-attributive possessive - singular |
derivátumé | derivátumoké |
non-attributive possessive - plural |
derivátuméi | derivátumokéi |
Possessive forms of derivátum | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | derivátumom | derivátumaim |
2nd person sing. | derivátumod | derivátumaid |
3rd person sing. | derivátuma | derivátumai |
1st person plural | derivátumunk | derivátumaink |
2nd person plural | derivátumotok | derivátumaitok |
3rd person plural | derivátumuk | derivátumaik |
Synonyms
- (a derived word): származékszó, képzett szó
- (chemical): származék, melléktermék
References
- ^ Tótfalusi, István. Idegenszó-tár: Idegen szavak értelmező és etimológiai szótára (’A Storehouse of Foreign Words: an explanatory and etymological dictionary of foreign words’). Budapest: Tinta Könyvkiadó, 2005. →ISBN