készség
Hungarian
Etymology
From the adjective kész + -ség.
Pronunciation
Noun
készség (plural készségek)
Declension
Inflection (stem in -e-, front unrounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | készség | készségek |
accusative | készséget | készségeket |
dative | készségnek | készségeknek |
instrumental | készséggel | készségekkel |
causal-final | készségért | készségekért |
translative | készséggé | készségekké |
terminative | készségig | készségekig |
essive-formal | készségként | készségekként |
essive-modal | — | — |
inessive | készségben | készségekben |
superessive | készségen | készségeken |
adessive | készségnél | készségeknél |
illative | készségbe | készségekbe |
sublative | készségre | készségekre |
allative | készséghez | készségekhez |
elative | készségből | készségekből |
delative | készségről | készségekről |
ablative | készségtől | készségektől |
non-attributive possessive - singular |
készségé | készségeké |
non-attributive possessive - plural |
készségéi | készségekéi |
Possessive forms of készség | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | készségem | készségeim |
2nd person sing. | készséged | készségeid |
3rd person sing. | készsége | készségei |
1st person plural | készségünk | készségeink |
2nd person plural | készségetek | készségeitek |
3rd person plural | készségük | készségeik |
Synonyms
- (skill): képesség, ügyesség, jártasság, gyakorlottság
- (willingness): hajlandóság
- (tool): eszköz, felszerelés