rész
Hungarian
Etymology
From Proto-Finno-Ugric *räćɜ (“piece, part”).[1][2]
Pronunciation
Noun
rész (plural részek)
Declension
Inflection (stem in -e-, front unrounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | rész | részek |
accusative | részt | részeket |
dative | résznek | részeknek |
instrumental | résszel | részekkel |
causal-final | részért | részekért |
translative | résszé | részekké |
terminative | részig | részekig |
essive-formal | részként | részekként |
essive-modal | részül | — |
inessive | részben | részekben |
superessive | részen | részeken |
adessive | résznél | részeknél |
illative | részbe | részekbe |
sublative | részre | részekre |
allative | részhez | részekhez |
elative | részből | részekből |
delative | részről | részekről |
ablative | résztől | részektől |
non-attributive possessive - singular |
részé | részeké |
non-attributive possessive - plural |
részéi | részekéi |
Possessive forms of rész | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | részem | részeim |
2nd person sing. | részed | részeid |
3rd person sing. | része | részei |
1st person plural | részünk | részeink |
2nd person plural | részetek | részeitek |
3rd person plural | részük | részeik |
Derived terms
Compound words
References
- ^ Entry #854 in Uralonet, online Uralic etymological database of the Hungarian Research Centre for Linguistics.
- ^ rész in Zaicz, Gábor (ed.). Etimológiai szótár: Magyar szavak és toldalékok eredete (‘Dictionary of Etymology: The origin of Hungarian words and affixes’). Budapest: Tinta Könyvkiadó, 2006, →ISBN. (See also its 2nd edition.)