főnév
Hungarian
Etymology
Pronunciation
Noun
főnév (plural főnevek)
- (grammar) substantive, noun (strict sense)
Declension
Inflection (stem in -e-, front unrounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | főnév | főnevek |
accusative | főnevet | főneveket |
dative | főnévnek | főneveknek |
instrumental | főnévvel | főnevekkel |
causal-final | főnévért | főnevekért |
translative | főnévvé | főnevekké |
terminative | főnévig | főnevekig |
essive-formal | főnévként | főnevekként |
essive-modal | — | — |
inessive | főnévben | főnevekben |
superessive | főnéven | főneveken |
adessive | főnévnél | főneveknél |
illative | főnévbe | főnevekbe |
sublative | főnévre | főnevekre |
allative | főnévhez | főnevekhez |
elative | főnévből | főnevekből |
delative | főnévről | főnevekről |
ablative | főnévtől | főnevektől |
non-attributive possessive - singular |
főnévé | főneveké |
non-attributive possessive - plural |
főnévéi | főnevekéi |
Possessive forms of főnév | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | főnevem | főneveim |
2nd person sing. | főneved | főneveid |
3rd person sing. | főneve | főnevei |
1st person plural | főnevünk | főneveink |
2nd person plural | főnevetek | főneveitek |
3rd person plural | főnevük | főneveik |
Derived terms
(Expressions):
See also
- (parts of speech) szófaj; főnév, határozószó, indulatszó, ige, igekötő, igenév, indulatszó, kötőszó, melléknév, módosítószó, mondatszó, névelő, névmás, névutó, partikula, segédige, számnév, tagadószó, viszonyszó (Category: hu:Parts of speech)